Vuoden luontokuva 2010 -äänestys
#15581. Keskiviikko, 13. lokakuuta 2010 klo 12.03.14, kirjoittanut Jani. 5
Vuoden luontokuva 2010 -finalistit ovat kyllä useimmat melko hyviä, mutta mikään niistä ei sykähdyttänyt minua sillä tavalla, että olisin heti voinut sanoa “tämä se on, tätä minä äänestän”. Lopulta valitsin Tomi Valtosen huuhkajan suosikikseni, mutten sitten äänestänyt sitäkään, kun se olisi edellyttänyt henkilöllisyyteni ja yhteystietojeni paljastamista. #
Ehkä eniten petyin finalistien aiheisiin, jotka olivat melko arkisia, mistä havainnollistuksena vaikkapa se, että niiden joukossa oli kaksikin kuvaa oravasta. Eihän oravissa sinänsä mitään vikaa ole, mutta minusta tuntuu, että kaikki oravista otettavissa olevat kuvat on jo otettu, ja siksi sellaisten pääsy finaaliin on vähän kilpailun tasoa latistavaa, jollei ole kyse jostain aivan käsittämättömän hienosta. Luulin aluksi Kai Fagerströmin sommitelmankin esittävän oravaa, ja sen puolustukseksi olisi siinä tapauksessa ehkä voinut lukea uuden tavan esittää tuo kulunut kohde. #
Samaisesta metsähiirisommitelmasta on kuitenkin sanottava, että vaikka sen arvo taidekuvana onkin ehkä huomattava, luontokuvana se on mielestäni melko mitätön. Tokihan siitä on toisaalta vastuussa sarjan otsikko (Sommittelu ja muoto), mutta kyllä kilpailun pääpainon pitäisi silti mielestäni olla sen nimen mukainen. Ehkäpä materiaalia juuri tässä sarjassa on finalisteja valittaessa kaikkein niukimmin, eikä joukkoon joka vuosi mahdu kunnolla luontokuvamaisia otoksia, jolloin on valittava vain kevyesti luontokuvamaustettu sommitelma. #
Ostan tosi harvoin valokuvakirjoja, mutta nyt olisi yksi ostoslistalla: Kai Fagerströmin ja Heikki Willamon Viimeiset vieraaat, josta olen nähnyt hienoja kuvia mm. Photo Raw -lehdessä. Todella tunnelmallisia hämärässä kuvattuja autiotaloja, joita luonto ja metsän eläimet ovat valtaamassa takaisin. Tuo kilpailukuva näyttäisi olevan siitä kirjasta ainakin tällä sivulla olevan montaasin perusteella. Jospa se toimii paremmin omassaa kontekstissaan.
Vastaavanlaisten kokoelma tosiaan henkii luontoa paljon vahvemmin kuin tuo yksittäinen otos irrallisena.
Mun mielestä se sammakkokuva oli ihan helkkarin hieno!
Minäkin pidin siitä enemmän kuin vaikkapa jäniksestä, joka vaikutti twitter- ja Feibu-kontaktieni parissa suosituimmalta. Sammakkokuvan värimaailma oli upea.
Lumpeenkukkakuva voitti. Plääh, sanon minä.